Kalahari ligner et paradis, men det er jordens mest forræderiske ørken.
Efter den korte regntid er der mange vandhuller og sågar floder.
Men efter blot få uger synker vandet ned i sandet.
Vandhuller og floder tørrer ud.
Græsset bliver smukt og gyldent og er ideelt foder for dyrene.
Men de næste ni måneder er der intet vand,-
- så de fleste dyr søger væk uden at æde af græsset.
Mennesker skyr Kalahariørkenen som pesten, for de må have vand.
Det smukke landskab er blottet for mennesker
bortset fra Kalaharis små mennesker.
Buskmændene er smukke, små og yndefulde.
Alle andre ville dø af tørst, -
- men de klarer sig i ørkenen, der ikke ligner en ørken.
De ved, hvor man finder rødder og løg og nærende bær.
Og de kan det der med vand.
De samler dråber af morgendug i blade, de har lagt frem dagen før.
Der er vand på græsstrå.
Uanseelige kviste viser, hvor man kan grave og finde en kæmpeknold.
Den høvler man med en pind, man har spidset til.
Så krammer man savsmuldet og retter tomlen mod munden.
Det er den rene idyl.
Fri for kriminalitet, straf, vold, love, politi og herskere.
De tror, guderne har fyldt jorden med gaver.
De kender ikke til det onde.
End ikke giftslanger er farlige. Så længe man ikke bliver bidt.
Faktisk smager slanger udsøgt, og af skindet får man en flot pung.
De lever i små familiegrupper.
Familierne mødes kun sjældent,-
- og de lever isoleret og kender knap nok til andre folks eksistens.
Der er buskmænd, der aldrig har hørt om civiliserede mennesker.
Når det tordner fra en klar himmel,-
- tror de bare, guderne har forædt sig igen, så deres maver rumler.
Nu og da kan de tilmed se, når guderne slipper en vind.
Deres særprægede sprog består mestendels af klikkelyde.
Det kunne ikke falde dem ind at straffe eller irettesætte et barn.
Derfor er børnene velopdragne og deres lege fantasifulde.
Jægeren dypper sin pil i et hjemmebrygget bedøvelsesmiddel.
Bukken mærker kun et prik.
Den flygter, men bliver snart døsig og standser.
Så falder den i søvn.
Jægeren undskylder sig med, at familien har brug for kødet.
Buskmændene adskiller sig fra alle andre-
- ved helt at være blottet for ejerfornemmelser.
De har ingen ejendele. Der er kun træer, græs og dyr.
Buskmændene har aldrig end set en sten.
Det hårdeste, de kender til, er træ og ben.
De lever i en venlig verden uden sten, stål og cement.
Godt 1000 km sydpå ligger storbyen.
Her finder man civiliserede mennesker.
De civiliserede mennesker tvang omgivelserne til at føje dem.
De byggede byer, veje og biler-
- og trak elledninger for at drive deres arbejdsbesparende apparater.
Men jo mere de forbedrede omverdenen for at forenkle livet,-
- desto mere indviklet blev den. Børn idømmes 15 års skolegang-
- så de kan lære at overleve i den indviklede verden, de er født i.
Det civiliserede menneske er nu dagligt tvunget til at føje-
- de omgivelser, de selv har skabt.
Om mandagen kl. 7.30-
- omstiller man sig fra hjemmet til helt andre omgivelser.
Kl. 8.00 skal alle se travle ud.
Jeg skriver om handicappede børn.
Din klumme skal ikke være deprimerende!
Jeg nøjes med sødsuppehistorierne, uanset om det keder læserne ihjel.
Kl. 10.30 får man et øjeblik, hvor man ikke skal se travl ud.
Men så får man travlt igen.
Der er lærermangel i Botswana.
De ansætter folk, bare de kan læse og skrive.
Jeg må end ikke skrive om røverier.
Jeg må kun skrive sukkersøde artikler om Liberace og Jackie O.
Dagen er delt op i små bidder, og man må hele tiden tilpasse sig.
Der er ikke noget at sige m, at det rabler for folk nu og da.
- Generer larmen i mit hoved dig? - Nej.
Må jeg se det om lærermanglen? Måske kan de bruge mig.
I Kalahari er det altid tirsdag, torsdag eller måske søndag.
Ure og kalendere dikterer ikke ens tilværelse.
Underlige fugle med stive vinger var begyndt at vise sig på himlen.
En dag faldt der noget ned fra himlen.
Xi havde aldrig set noget lignende.
Det lignede vand, men var hårdere end noget andet i verden.
Hvorfor havde guderne mon sendt den ned på jorden?
De havde aldrig set noget så smukt. Hvorfor havde guderne sendt den?
Xabos finger sad fast i den, og børnene syntes, han var sjov.
Xi præparerede læderremme med den. Den havde lige den rette form.
Den var også ideel til at præparere slangeskind med.
Xabo fandt ud af, at man kunne spille på den.
Hver dag fandt de nye måder at anvende tingen på.
Den var hårdere, tungere og glattere end noget andet.
Guderne havde aldrig sendt noget så nyttigt og arbejdsbesparende.
Men de ubetænksomme guder havde kun sendt en.
For første gang var der noget, man ikke kunne dele. Der var kun en.
Med et havde alle brug for den.
Den var blevet uundværlig.
Fremmede følelser blev vakt: Ejerfornemmelser, egoisme.
Pludselig opstod der vrede, misundelse, had og vold.
Xi blev vred på guderne. Han råbte, at de skulle tage tingen væk.
Men det gjorde guderne ikke. "I må være gale," skreg Xi.
Så råbte han: "Pas på!" Men det var for sent.
Tingen ramte hans datter Xani.
Han gravede tingen ned.
Den aften var der ingen latter og snakken rundt om bålet.
De var ramt af en mærkværdig skamfølelse. De sad i tavshed.
Xi sagde: "Jeg har gravet den ned. Den gør os ikke ulykkelige mere."
En hyæne lugtede Modet på tingen og gravede den op.
Men et arrigt vildsvin skræmte hyænen væk. Den tabte tingen.
Næste dag fandt Xani den.
Hendes bror, Xoma, hørte hende spille og ville også prøve.
Den aften var de meget ulykkelige.
De snakkede om den nye ting i deres liv.
Den havde ikke noget navn, så de kaldte den Den Onde Ting.
Xabo sagde: "Måske tænkte guderne sig ikke om, da de gav os den."
"De har altid sendt os gode sager som regn, træer, rødder og bær,-
- fordi vi er deres kære børn. Men nu har de sendt Den Onde Ting."
Xi sagde: "Den hører ikke hjemme på Jorden."
"I morgen går jeg til verdens ende og smider den ud over."
Xuvu sagde: "Jeg tror, der er langt til verdens ende."
"Du skal gå i 20 dage eller måske 40."
Xi sagde: "Jeg lager af sted i morgen."
3000 km nordpå i Barani var der optræk til uroligheder.
35 millioner til bekæmpelse af erosion i Nundadalen.
Vent, hr. minister ...
Ud, Maffara. Vi skal bruge bilen.
Sam Bogas bande. Du sagde, de var i Kabinda.
- Ja. - Hvor mange undslap?
- Fire mand i to jeeps. - Sam Boga var ikke med.
Denne gang skal han dø. Find ham og slå ham ihjel.
Kom herind med ham.
Hvor er Sam Boga?
Hvor skjuler I jer?
- Hent ham ude i gangen. - Kom her med ham.
Hvor er Sam Boga. Hvor holder I til?
Før dem
ud til helikopteren.
De kørte sydpå. Jeg viser vej fra helikopteren.
Fire af de otte snigmordere undslap i to jeeps. Resten blev skudt.
Snigmorderne havde brune trøjer på, Boga-terroristernes uniform.
Øjenvidner fortæller, at Sam Boga ikke selv deltog i attentatet.
Han har formodentlig planlagt det fra sit skjulested nær hovedstaden.
Uddannelses-, indenrigs- og landbrugsministrene omkom.
Præsidenten slap med et kødsår og taler om kort tid til nationen.
Vi fik præsidenten og fem ministre!
Nej. Det er ham.
Gud skånede mig, men vi sørger over tre ministre ...
Det er løgn. Vi skød seks!
I dræbte tre, sårede fem og mistede fire kammerater.
Jeg er omgivet af amatører!
- Slap I uset væk? - Ja, de finder os aldrig.
- Hvad nu? - Vi er løbet tør.
- Hvornår? - For et kvarter siden.
Får du så munden på gled? Hvor er Sam Boga?
Hvor er jeres skjulested?
Næste gang er du højere oppe!
Jeg skal nok sige det. Jeg viser jer vej!
Bananplantagen i Umkasi. Jeg viser jer vej!
Oberst Gasa, kom ind. Bananplantagen i Umkasi. Følg med.
Vi er ude efter præsidenten, ikke uddannelsesministeren.
Næste gang tager jeg med. Så overrasker vi ham i sengen.
Dæk lejren til!
Gør bazookaen klar!
Den her skal også dækkes til. Skynd jer!
Derhen med dig. Flyt dig, din idiot!
De er dernede, selv om I ikke kan se dem.
Der kan I selv se!
Godt satans også.
Hold dog op!
Stille!
Vær beredt!
Afgang!
Den mest nysgerrige skabning i Afrika er bavianen.
"Den er ond. Giv mig den, så jeg kan kaste den af jorden."
"Den har voldt os megen sorg og vil også gøre din familie ulykkelig."
Han snakkede længe og alvorligt, og til sidst hørte bavianen efter.
Endelig smed bavianen tingen. Xi sagde, at det var klogt gjort.
- Er du den nye Albert Schweitzer? - Jeg trænger til at komme lidt væk.
- Men til Kalahari! - Botswana er ikke bare ørken, mor.
Dæmp dig lidt ned, Mpudi. Jeg skal lige indstille skanneren.
Så fortsæt du bare.
Hvert år får du et større telt og bedre udrustning, -
- men jeepen er stadig den gamle, og jeg skal knokle som et svin.
Sjovt, der er slet ikke noget bor idet her elefantmøg.
Fader, hvorfor er De til hest?
Jeg har kværnet krumtappen, og jeg skal møde den nye lærerinde i Mabola.
De må godt låne den der, men den er i ringe forfatning.
Jeg bliver her i en uge, så Mpudi har tid til at lappe den sammen.
- Godmorgen, Mpudi. - Godmorgen, fader.
- Kan den køre til Mabola? - Hvis vi kan sparke liv i den.
- Men kan den klare det? - De lovede mig en hel uge.
Det er vigtigt. Klarer den turen til Mabola og hjem?
- Jeg er ikke nået til bremserne. - Mpudi!
Den skal nok klare det, men den bliver svær at starte.
Tag De den bare, fader.
Jeg kan nok ikke køre den. Mpudi kalder den vist Antikrist.
Ja, den er for ...
Jeg håbede lidt ...
at De ville køre.
- Jeg duer ikke til at omgås kvinder. - Sådan har vi det alle.
Når jeg er sammen med kvinder, sætter hjernen ud. Jeg ter mig som en sinke.
Så burde De omgås dem lidt oftere. Vil De ikke nok hjælpe mig?
Chokeren!
Er du ude på at slå mig ihjel?
Sluk aldrig for motoren, for du får ikke gang i den igen.
- Håndbremsen er kaput. - Og det siger du først nu.
Farvel, fader. Farvel, Mpudi.
En dag ræsede et larmende dyr forbi Xi, der lå og sov.
Det efterlod sig to spor, som om to kæmpeslanger var krøbet forbi.
LUK LÅGEN
Ned på jorden! Alle sammen!
Ned med jer. Alle sammen!
Hører du? Læg dig ned!
- Han er døv. - Klap i!
Vågn op og giv os noget benzin. Er der kørt to jeeps forbi?
Ja, de tog halvdelen af lageret og en tønde benzin.
Hvis De finder Dem, så bed dem om at betale. De tog så meget.
Godmorgen!
Miss Thompson? Mit navn ... Mit navn ...
Mit navn er ... Mit navn ...
- Mit navn er Andrew Steyn. - Goddag.
Præsten har kværnet krumtappen, så han bad mig ...
Hvor langt skal vi? Hvor langt skal vi køre?
Undskyld.
Hej, Andrew.
Godmorgen.
Undskyld, frøken. Undskyld! Det må De meget undskylde.
Hvad laver De?
- Hvad Bremserne er i stykker! - Ja.
- Hvad laver De? - Åbner lågen.
- Hvordan kommer jeg ud? - Bare rolig, jeg ...
Jeg skal bare ...
- Nu kommer jeg altså ud. - Nej, jeg skal bare ...
- Hvad laver De nu? - Lukker lågen. Bare rolig.
Er De ude på at tage livet af mig? Er De rigtig klog?
Alt i orden, miss Thompson. Den kommer tilbage.
Hvad mener De med det? Synes De, det her er morsomt?
- Undskyld, bremserne virker ikke. - Det har jeg lagt mærke til!
Xi så en sær person og hilste, men manden hørte ham ikke.
Han sagde: "Sikke en spøjs gren. Har du brækket den af et træ?"
Hvorfor løb manden?
Men så gik det op for Xi, at han nok blev bange for Den Onde Ting.
- Den stoppede. - Kan De ikke starte den igen?
Nej, vi skiftede stempelringene, og de er meget stramme.
- Hvor langt er der til missionen? - Omtrent 50 km.
- Når vi frem inden aften? - Aner det ikke. Den stoppede.
- Kan De slet ikke få den i gang? - Det kræver tre mand og en hest.
Jeg laver et bål. Jeg har mad og en sovepose.
- Skal vi slå lejr for natten? - Desværre.
- Er De sikker på, den er stoppet? - Ja, lagde De ikke mærke til det?
Skal jeg bære Dem over, så De ikke ...?
Forsigtigt!
Tak.
Undskyld.
Se nu min kjole. Og mine sko er væk.
- Undskyld. - Grabberne væk, fister.
- Undskyld. Jeg henter bagagen. - Nej, De taber dem bare. Lad mig.
Jeg klarer mig!
Bare lad den være.
Idiot!
Lad mig være. Hvor vover De?
- Det er væk nu. - Bliv der!
- Nej Der var et vortesvin. - Hvor?
- Det er væk nu. - Forsvind!
Jeg ville ikke ... Jeg var ikke ...
En lille kilometer væk blev Xi generet midt under madlavningen.
Når næsehorn ser ild, styrter de hen og tramper det ud.
- Arbejder De her i Botswana? - Ja, jeg ja.
- Hvad laver De? - Jeg indsamler gødning ... Jeg ...
- Løb! - Lad mig dog være!
Miss Thompson? Miss Thompson?
- Bare rolig, nu er det væk. - Hvad?
- Næsehornet. - Ha!
- Så De den ikke trampe ilden ud? - Det gjorde De da selv.
Det var for at forhindre den i at vende tilbage. Så De den ikke?
- Bliv der! - Miss Thompson ...
Hvis et næsehorn opdager et bål, kommer den og tramper det ud.
Det gør næsehorn. Det er et interessant fænomen.
De bliver grebet af begær, og så fabler De om svin og næsehorn!
Nu skal De selv se. Jeg laver et nyt bål.
De tror, jeg lyver, men jeg skal vise Dem.
De skal få at se, at den kommer igen. De tror, jeg lyver.
Måske er den langt væk nu. Måske blæser vinden den forkerte vej.
Mr. Steyn ...
Spørg dem, om ikke næsehorn tramper ild ud.
- Jeg taler ikke deres sprog. - Så spørger jeg.
Der kan De selv se! Tswanaer ryster altid på hovedet, når de siger "ja".
- Hvad laver De? - Kaffe.
Nogle folk er lige braget igennem uden at vise pas. De var bevæbnede.
Kørte de i to jeeps? Så kommer der to panservogne. Kan De se dem?
- Ja. - Stands den.
Frank Frank? Hvad var det for en larm?
Jeg stoppede dem.
Forklar dem, at vi forbyder dem at trænge ind på vores territorium.
Løjtnant Mabasha beder om tilladelse til at forfølge Sam Boga.
En bevæbnet styrke kommer ikke ind i Botswana.
- Jeg må have fat i Sam Boga. - Vort politi overgiver ham til jer.
- Kan de ikke hjælpe os? - De underretter præsten.
Jeg kan sikkert få jeepen op. Den har et spil foran.
Mr. Steyn. Mr. Steyn!
- Miss Thompson. - Vil De hjælpe mig?
Ikke kigge!
Det er et "vent lidt-træ". Dem skal man tage sig i agt for.
Vær rar at give mig kjolen. Den er i kufferten.
Den lyserøde.
Mange tak.
Samme morgen så Xi den fæleste person, han nogensinde havde set.
Bleg som noget, der var kravler ud af en rådden træstamme,-
- med stridt, hvidt hår ligesom en gamling.
Og enorm. Man skulle grave en hel dag for at finde føde til hende.
Gå med dig!
Trods varmen dækkede hun kroppen med hud, der lignede spindelvæv.
Hun måtte være en gud, men hvad lavede hun dog hernede?
Det var godt, han havde mødt hende, for nu kunne hun få Den Onde Ting.
Han sagde, at han ikke havde brug for den, men hun gik uden et ord.
- Hvad laver den buskmand her? - Aner det ikke.
Der var en gud til med ild indeni. Røgen kom ud af næse og mund.
Xi sagde: "Tak for gaven, men den har gjort os ulykkelige. Værsgo."
Forstår ikke.
Hvor er jeepen?
Jeg prøver at få den ned.
Xi hørte en underlig lyd og så et fantastisk dyr,-
- hvis ben snurrede rundt, og den havde en mærkelig gud på ryggen.
Guden havde rødt skind på kroppen og hår i ansigtet.
Hvor pokker bliver du af? Præsten er helt ude af den.
Guderne kunne ikke tale. De pludrede ligesom aber.
Hvor er Antikrist blevet af?
- Hvorfor fanden hænger den deroppe? - Senere. Nu skal vi have den ned.
- Og hvad laver den buskmand her? - Der er noget, han gerne vil sige.
- Taler du deres sprog? - Ja.
Den behårede kunne tale.
- Han giver dig flasken igen. - Jeg har ikke givet ham den.
- Han vil ikke have flasken. - Så kan han smide den væk.
Den behårede sagde, at han selv skulle smide den væk.
Xi var skuffet. Det var (arveligt, at han skulle smide den væk.
Han tvivlede på, at de overhovedet var guder.
Ud!
Op i den. Kør!
Den store, hvide jæger kommer til undsætning.
Miss Thompson, formoder jeg? Vil De ikke rejse standsmæssigt?
- Jo tak. - Skal man bruge dåseåbner til døren?
- Spøjst. Den dame ... - Tusind tak, mr. Steyn.
Farvel, miss Thompson.
Jeg hedder Jack Hind. Jeg lovede præsten at lede efter Dem.
Var det ikke pænt af mig? Sæt De Dem bare der.
Tak.
Vi ses, Steyn og Mpudi.
Jeg vil ikke tale om det.
Hun tror, jeg er sindssyg. Jeg sagde, jeg samler gødning.
Ikke noget om, at det er et led i min doktorafhandling.
- Var det hårdt? - Jeg vil ikke tale om det.
Nå, så hårdt? Deres pinsler er snart forbi.
Når vi kommer frem, skal De stå og se smuk ud under velkomstsangen.
Men bagefter kan De tage et bad og spise morgenmad.
Passer det, at næsehorn tramper ild ud?
Har De det fra Steyn? Hvorfor skulle han fortælle sådan noget?
- Jeg vil ikke tale om det. - Her er en opstrammer.
Hun ville ikke tro på det med næsehornet. Jeg vil ikke tale om det.
- Hvordan havnede jeepen i træet? - Hun sad fast i et træ, og jeg ...
- Hun har blomstrede trusser. - Og derfor havnede den i træet?
Ja.
- Skal jeg ikke vinke eller bukke? - Nej.
Guerillalederen Sam Boga og hans bande er trængt ind i Botswana ...
- Hvor mange? - Knap 300.
I har ruttet med ammunitionen, så nu kan vi ikke engang forsvare os!
Skift fra automatisk til enkeltskud.
Det er automatisk, og det er enkeltskud.
Sam Boga er yderst farlig. Han og hans kumpaner er bevæbnede ...
- Hvorfor er du helt majet ud? - Jeg skal hen og give hende dem her.
Du ligner en, der skal til begravelse.
- Smil og sig, hun er smuk. - Siden hvornår er du blevet ekspert?
Jeg har syv koner. Jeg kan sagtens gifte mig.
- Men ingen kan leve med dem. - Hvorfor giftede du dig så?
En dag må jeg fortælle dig lidt om livets lyksaligheder.
"Hver eneste tallerken, der er itu, er blevet ødelagt af hr. Ingen."
"Det er ham, der slider vores bøger op ..."
- Kom ind. - Godmorgen, mr. Steyn.
- Godmorgen. - Godmorgen, mr. Steyn.
Jeg ville bare ...
Bare lad det være.
Jeg kom med Deres sko.
Kom ind.
Du vil ikke tale om det, vel?
Synd og skam.
De fjollede dyr smagte sikkert godt, og Xi var sulten.
En dreng pludrede, så han hilste og sagde, at han havde skudt et dyr.
"Når det sover, kan vi spise det." Men drengen stak i løb.
Måske ville han have sin familie med til festmåltidet.
Det larmede igen. Der kom endnu et af de underlige, rundbenede dyr.
Drengen og en voksen hoppede ud. De var ret ophidsede.
"Sid ned," sagde Xi. "Der er nok til alle."
Men manden var uhøflig og grådig. Han tog hele dyret.
"Når du er så grådig, må jeg bare skyde et til til mig selv."
Manden råbte, men Xi havde intet tilovers for en så ubehøvlet mand.
Med et lød der et tordenskrald.
Xi løb efter dyrene. Han var meget sulten.
Taler du engelsk? Du har ret til ikke at udtale dig, -
- men alt, hvad du siger, kan blive brugt imod dig.
Hvorfor er du majet ud?
Jeg skal i retten. Politiet har anholdt en buskmand for gedetyveri.
Jeg skal tolke.
Xi Xao bedes træde frem.
Xi blev ført ind til en forsamling.
Han smilede, men ingen smilede igen.
Tolk.
Xi Xao, du er anklaget for ulovligt at have nedlagt en ged -
- den 21. september 1980 i Motokwe. Er du skyldig eller uskyldig?
Det var svært at tolke. Xis sprog havde ikke noget ord for "skyldig".
Til sidst spurgte han, om han havde skudt et dyr.
"Ja, men han tog det uden at dele med mig."
- Hvad siger han? - Ikke skyldig.
- De dømte ham til døden. - For at nedlægge en ged?
Tre måneders fængsel er den visse død for ham.
Han har aldrig set en væg i sit liv.
- Forklarede du dem ikke det? - De sagde bare: "Ro i salen!"
- De burde da kende dem. - Ingen kender buskmændene.
- Ingen vover sig ud i Kalahari. - Hvorfor ved du så meget om dem?
Da Botswana var engelsk, slog jeg en politibetjent, der hånede min far.
Jeg flygtede ud i Kalahariørkenen og døde faktisk af dehydrering.
Så begravede buskmændene mig til halsen.
I to uger hældte de vand og mad i mig.
Da de gravede mig op, var jeg næsten lige så hvid som dig. Føj!
Jeg blev der i tre år. De er nogle kære, små sataner. Han dør.
- Må jeg tage til Machadi i morgen? - Vil du hilse på ham den lille?
- Jeg vil få ham ud. - Gør nu ikke noget dumt.
- Hvis vi forklarer dem det ... - Tager du med?
Ja.
Han skal nok prøve at spise noget. Har han ikke spist hele ugen?
Nej.
Selvfølgelig er vi urolige. Han skal sidde inde 11 uger endnu.
Kan vi ikke købe ham fri?
Jo, hvis nogen vil ansætte ham. Men han har ingen kvalifikationer.
Han kunne lære dig en masse om planter og dyr.
Ja, vi ansætter ham som økologisk ekspert.
Han skal arbejde for Dem i 11 uger.
Forlader han Dem, burer vi ham inde i lang tid.
- Vi sætter ham ikke ind i jeepen. - Nej.
Jeg forstår hans ord, men meningen ...
Han snakker om en dårlig ting. En ond ting og om verdens ende.
Forklar, at han skal blive her i 11 uger.
- Han aner ikke, hvad uger er. - Godt, så siger vi, når han må gå.
Jeg hører, I har ansat en buskmand.
Han hedder Xi.
- Er han god til at spore? - Den bedste.
Kan han spore en såret antilope?
Her så vi den sidst.
Han finder den.
Vent på os!
- Undskyld, jeg vidste ikke ... - Jeg vil ikke tale om det.
Få dem ud!
Smid jeres våben.
Eller skal jeg skyde dem?
Ud med jer! Med hænderne oppe.
Få alle børnene ud.
Jeg går til Motambi, og jeg tager alle børnene med.
Ser jeg en bil, en flyver, politi, soldater eller nogen som helst, -
- mejer vi børnene ned. Har du en radio?
Fortæl hovedkvarteret, at jeg vil have en 15 km bred korridor.
Evakuer området.
Der skal stå mad og vand med 30 km's mellemrum, -
- og alle skal fordufte, før vi kommer frem. Sig det!
De skal danne en rundkreds rundt om mig.
Lad de små blive her.
Påbegynd evakueringen, for jeg går om to timer.
Få alle væk!
Jeg lærer ham at køre. Vi har ikke andet at tage os til.
- Går du og ruger over lærerinde-n? - Tja.
Jeg vil til Nyoka og tælle vildtet.
- Det klarer jeepen aldrig. - Vi skræller den.
Kom, Xi.
Han kender ikke til døre.
Hold så op med at spille. Så er der afgang.
Nu går vi. De skal omringe mig. Kom nu, fart på.
- Grabberne væk! - Klap i.
- De skal danne en ring om mig. - Hold op med at råbe ad dem!
- Det er sgu da ingen ring. - De danner en firkant.
Så lad dem danne en firkant. Pas på, de ikke spreder sig.
- Hvem siger, han kommer denne vej? - Han kræver en 15 km bred korridor.
Vi bliver nødt til at fjerne os, indtil han er passeret.
- Hvor finder jeg Andrew Steyn? - Omkring 8 km den vej.
Jeg viser vej. Johnny, kør dem til Machadi.
Sig, de skal synge. Syng så!
Hvor pokker finder vi dem så?
De er kørt i morges.
- De er kørt derigennem. - Så løber de ind i Boga.
- Kan man køre rundt om? - Der er langt.
Vi kører.
En, to, tre, fire, -
- fem, seks voksne oryxantiloper.
- Der er menneskesager, siger han. - Hvor?
Dernede.
Det er en militærvogn. De er ved at læsse noget af.
Det ligner mad og gryder. Måske er de på skovtur.
Underligt. Nu kører de. De efterlod bare maden.
Underligt.
Nå, men ... En, to, tre ...
Lad dem hvile sig. De små orker ikke mere.
De kan hvile sig, når vi kommer til maden. Der er langt til Motambi.
- De kan ikke gå 30 km uden at spise. - Stands!
Se nu der! Jeg sagde, I ikke skulle spille.
- Lad de små vende om. - Ingen vender om!
Så får de ondt i fødderne. Den næste, der sakker bagud, bliver skudt.
I to hjælper hende. Bær hende om nødvendigt.
Hvis I spiller kort igen, så ...!
- Fremad march. - Umuligt! De er ikke soldater.
Hvis de vil have noget at spise, må de gå.
Er du bange for at tabe ansigt, hvis du erkender, du tog fejl?
Stands!
Du der! Kom her.
Gå derop og vift med det her, indtil soldaterne ser dig.
Så går du ned og siger, at Sam Boga har taget fejl.
Nu skal de efterlade mad med 15 km's mellemrum. Forstået?
- Ja. - Af sted!
Fremad!
En struds og fire, fem, seks ...
En masse børn. Maden må være til dem.
- De er bevæbnede! - Børnene?
Nej, der er bevæbnede mænd med. Det er ingen skovtur.
Jeg tror, børnene er gidsler. Hvad sagde de i radioen om Sam Boga?
Han sagde, jeg skulle gå herop og vifte med min kanga.
- Frøkenen sagde, 30 km er for langt. - Er hun med?
Vi må standse dem. Er buskmænd gode til at snige sig ind på byttet?
- De bedste. - Bed ham se nærmere på dem.
Forklar, at mændene er onde, og at vi må få dem til at sove.
- "Hvordan de er kommet derind?" - Nej, de er ikke ...
Det må du forklare.
Om en time fortsætter vi. Jeg tager mig en lur.
"Kære miss Thompson. Bortførerne er blevet bedøvede."
"Når de er faldet i søvn, må De afvæbne dem."
Han må først give hende sedlen, når han har skudt dem alle.
Han skal hurtigt trække snoren til sig, så de tror, det var et bistik.
Det skal nok virke. Nålen skal dyppes hver gang.
Hvor er han blevet af? Der er han.
- Se engang. - Han er kvik.
- Der sker ikke noget. - Det tager tid.
Hvem er du?
Hun får brug for hjælp, når de vågner.
Jafta, Vågn op. Du må ikke sove nu. Kom nu ...
- Der er reb i bilen. - Jeg Nej, han kan hente det.
Han kan ikke finde ud af gearet. Jeg sagde, han bare skulle vælge et.
Du tager den, og du tager den.
Jeg tager Der er kun seks. Der burde være otte.
Måske sover de også. Jeg aner det ikke.
Gå rundt og hvisk til børnene, at når vi tager geværerne, -
- skal de gemme sig i slugten. Er I med? Godt.
Klar? Nu!
Nej, Frans! Ned på jorden!
Tilbage med jer.
Pas lige på!
Gå rundt om. Jeg dækker dig.
Tilbage!
Hvem mon de skyder på?
- Fire, fem, seks Der mangler to. - En der, og nogen skød derfra.
Se der!
Ned på maven!
Hold ham, Mpudi.
- Hvad er der sket? - Har du noget vand? Hold lige dem.
- Hvad er der sket? - Det er en lang historie.
Er de døde? Har du skudt dem?
- De er bedøvede. - Hvor er Kate og børnene?
De gemmer sig derhenne. Mpudi!
Bevogt ham der.
Kate, nu kan I godt komme ud.
- Kom bare frem. - Jack.
Kavaleriet er kommet. Kom bare ud med jer.
Kom bare.
Nu er I i sikkerhed. Tag dem der, før de vågner.
- Har du ordnet ham? - Ja. Rejs dig.
Af sted!
- Pas på! Hold nu op, Steyn. - Undskyld.
- Det må I meget undskylde. - Ja, ja, Steyn. Afgang.
Den dame.
Send bud efter nogle busser til børnene.
- Hvordan blev han nu den store helt? - Vi tager hjem til lejren.
Han siger farvel og tak og håber, du får mange børn.
- Jeg kommer til at savne ham. - Buskmænd kender ikke til penge.
- Hvad skal jeg ellers give ham? - Han har ikke brug for noget.
Han skal tage dem. Det siger loven.
Kalahari er den anden vej.
Han skal finde Den Onde Ting og skaffe sig af med den.
- Jeg kommer til at savne ham. - Jeg med.
Vil du bare lade Jack tage hele æren? Fortæl hende, at du er dagens mand.
Det kan jeg ikke. Men jeg vil fortælle hende ...
Jeg vil sige: "De synes, jeg er en værre idiot."
"Men jeg er ellers helt normal. Det er kun blandt kvinder ..."
Det er faktisk et interessant, psykologisk fænomen.
Hvis nu man har en mand med et parafreudiansk syndrom ...
- Og han ser en giftefærdig pige ...? - Et andet mærkeligt fænomen, vel.
- For akademisk? - Ja, hvad det så end betyder.
Så må jeg udtrykke mig mere enkelt. "Miss Thompson ..."
"Kate. Det er faktisk bare et interessant, psykologisk fænomen."
Det forstår hun. Hun er lærerinde.
"Når der ingen damer er, kan jeg fange insekter uden at skade dem."
Jeg er ikke nogen klodrian. Jeg skal bare øve mig lidt.
Vent. Du får brug for moralsk støtte.
Der er hun.
- Kom i gang, før ungerne kommer. - Ja.
Godmorgen, miss Thompson.
- Godmorgen. - Hvordan går det?
- Fint, og De? - Fint, og De?
Jeg har det fint, tak.
Kate ...
Du synes, jeg er en værre idiot. Men jeg er slet ikke sådan.
Det er kun, når jeg er sammen med kvinder med dig.
Jeg er ellers helt normal, men så snart der er en dame til stede, -
- bliver jeg klodset, og hjernen sætter ud.
Pas på!
- Det er mel. - Det kan jeg se.
Det er
faktisk bare et interessant, psykologisk fænomen.
Et eller andet freudiansk syndrom. Den dag, jeg kom med skoene, -
- ville jeg sige undskyld og forklare, at jeg ikke er så tosset.
Men jeg kludrede i det, så jeg forstår godt, hvis du ...
Det er faktisk bare et interessant, psykologisk ...
Når du lærer mig bedre at kende, kan du se, at jeg ikke vælter rundt.
Et interessant, psykologisk fænomen.
Ja, du er et interessant fænomen, og jeg synes, du er rigtig sød.
Xi tvivlede nu på, at han nogensinde fandt verdens ende.
Men pludselig en dag lå den der.
Ansvarlig udgiver: Tomas Crutze
Undertekst: SDI Media Group